Ohjaus:
Rob MinkoffKäsikirjoitus:
David BerenbaumKuvaus:
Remi AdefarasinSävellys:
Mark MancinaNäyttelijät:
Eddie Murphy, Jennifer Tilly, Dina Waters, Marc John Jefferies, Nathaniel Parker, Terence Stamp, Wallace Shawn, Marsha Thomason, Deep Roy (lisää)Suoratoistopalvelut (4)
Juonikuvaukset(1)
KUMMITUSKARTANO herää eloon uudessa riemastuttavassa ja riivatun hyvin erikoistehostein varustetussa komediassa. Arvokas kartano, jota ympäröi arvoituksellinen sumuverho, palveli sisällissodan aikana New Orleansin kerman asuntona. Nyt tuossa karmivassa ja rapistuvassa rakennuksessa pitää majaa muuan herrasmies ja 999 haamua. Isäntäväen ja kaapujengin välillä käydään tämän tästä hulvatonta ja hiuksia nostattavaa taistelua kaapin paikasta. Kiinteistönvälittäjä Jim Evers (EDDIE MURPHY) ja hänen vaimonsa ja yhtiökumppaninsa Sara saavat iltamyöhällä kutsun kartanoon. Omistaja Edward Gracey on päättänyt luopua kiinteistöstään. Jim ja Sara haistavat elämänsä kaupat, joten he ottavat kaksi lastaan ja lähtevät tutustumaan syrjäisellä rämeellä sijaitsevaan lukaaliin. Salaperäinen ukkosmyrsky pakottaa Eversin perheen jäämään yöksi, ja niin he saavat tutustua omalaatuiseen Graceyyn, salaperäiseen hovimestari Ramsleyyn ja sekalaiseen seurakuntaan enemmän tai vähemmän näyttäytyvää asukaskuntaa. Aluksi Jim nauraa Graceyn kummitustarinoille, mutta sitten hän saa hämmästyksekseen tietää, että hänen Sara-vaimollaan onkin yhteyksiä kartanon kirottuun menneisyyteen. (Buena Vista Int. Fin.)
(lisää)Videot (2)
Arvostelut (3)
A ghost story that breaks no new ground whatsoever, and functions tolerably only as an average comedy, while turning up empty in terms of the mystery aspect, to say nothing of the unbearably clumsy family atmosphere. It is fortunate that there are singing stone heads and aggressive musical instruments flying around, otherwise it would have been even worse.
()
It would be nice to have more humor, especially black humor... This way, you wait for forty-five minutes before some real ghosts appear and something finally starts to happen (the carriage ride to the mausoleum and everything that happens there is clearly the best part of the film). Yes, Terence Stamp made a couple of very good horror appearances behind someone who wasn't expecting him, and yes, I liked Mark Mancina's music, and the singing heads were perfect. There was just not enough of everything and the rest was so boring.
()
When you watch The Haunted Mansion, you will laugh and shake in fear at the same time. So says the packaging. The problem is that there is nothing to laugh at and the fear is limited to a few predictable "very spooky" jump scares, which can be predicted even by a beginner viewer. In addition, the story is so worn and frayed that it cannot be sewn back together. Perhaps the actors could help, but led by Eddie Murphy, they fail through their geeky and unconvincing acting on all fronts. The rest? The effects... decent, fair. The music... decent, Disney opulent. The directing... average, lifeless, unimaginative. This film needed a handful of good ideas, but instead only got a few hand-fulls of sparse ghosts stories, embarrassing jokes and disgustingly cheesy moments. So, at best you'll shake with disgust, and if that makes you laugh... well, may the devil be with you. Below average.
()
Mainos